‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- משטרת המדינה -‬ ‫- הסעות -‬
‫חרא, יאללה.‬
‫חרא! מי הפעיל את האזעקה?‬
‫לעזאזל.‬
‫למה יש אזעקה, לעזאזל?‬
‫לעזאזל, סנטיטו, זה דפוק!‬ ‫-תן גז! יאללה!‬
‫השער סגור!‬ ‫-תן גז, גבר!‬
‫תפיל את השער המזוין! אמרתי לך להוריד אותו!‬
‫תפתח!‬
‫מה העניין עם האזעקה, סנדק?‬ ‫-לעזאזל, גבר.‬
‫תן גז, בן זונה!‬ ‫-השער סגור, סנטיטו.‬
‫לא, אנחנו כאן.‬
‫בסדר, מוסקו.‬
‫תפרוץ את השער או שזה סוף הדרך בשבילך!‬
‫תרגיע, סנטיטו. תירגע, גבר.‬
‫תפרוץ את השער!‬ ‫-תירגע...‬
‫מה קורה?‬
‫מה אמרת?‬
‫-לא!‬
‫מה אמרת? תגידי עוד פעם!‬ ‫תגידי עוד פעם, כלבה!‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫ואז אני אשלוט!‬
‫בוא!‬
‫תזרוק לו קצת מים! תראה את הנקבה הזה.‬
‫לך תתקלח, זבל!‬
‫מספיק, בני זונות.‬
‫מה קרה?‬
‫מה קרה? בוא כבר, בלונדי!‬
‫תפתח את הדלת המזוינת!‬
‫הדלת פתוחה.‬
‫לך!‬
‫יאללה. זוזו.‬
‫יאללה, תוריד אותה.‬
‫לא... רגע. תחזיר אותה פנימה. פנימה.‬
‫תישאר עם הבחורה. יאללה.‬
‫היי, אחי.‬
‫תישאר כאן.‬
‫יש עימות עם האסירים.‬ ‫תישארו כאן עד שהעניין יטופל.‬
‫מה זאת אומרת, תישארו כאן?‬
‫אני מצטער. זה הנוהל.‬
‫זה נחשב כחטיפה. אתה מודע לכך?‬
‫מה? כמה אתה רוצה?‬
‫עם מי אתה חושב שיש לך עסק?‬
‫תירגע, מרסיאל.‬ ‫-תירגע.‬
‫ברגע שהעימות ייפתר, אבוא לקחת אתכם.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אני לא רוצה אף גיבור כאן.‬
‫מה קורה?‬
‫אתה לא מתכוון להגיד כלום?‬
‫לא.‬ ‫-אתה עובד עליי.‬
‫מרסיאל, תפתח... הוא נעל אותנו!‬
‫הם נעלו את כל השערים בגלל קטטה מזוינת.‬
‫תחכו עד שתקבלו הוראות חדשות.‬
‫מה קורה, לעזאזל, סנדק? מה הבלגן הזה?‬ ‫-אני אחזור אליך.‬
‫מה אתם עושים כאן, לעזאזל?‬
‫איפה הגרינגה, לעזאזל?‬ ‫-היא ברכב.‬
‫למה האזעקה פועלת? למה?‬
‫הנאצים המזוינים עשו בלגן בחדר האוכל.‬
‫מי משגיח על הבחורה?‬ ‫-בוסינאס.‬
‫מי עוד?‬ ‫-אף אחד, בוס.‬
‫לעזאזל.‬
‫אם אתה רוצה שמשהו ילך כמו שצריך, ‬ ‫תעשה אותו בעצמך.‬
‫למה אתם מסתכלים עליי כמו אידיוטים?‬
‫תישארו כאן ואל תזוזו, חארות.‬
‫תפתח את הדלת המזוינת!‬
‫מרסיאל!‬ ‫-חוליאן.‬
‫תפתח את הדלת המזוינת!‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫חוליאן! מה קרה לך?‬ ‫-היי!‬
‫אם אתן רוצות למות בחור המחורבן הזה, ‬ ‫זאת בעיה שלכן, לא שלי.‬
‫אל תהיה טיפש. אף אחד לא ימות.‬ ‫-איך קראת לי?‬
‫אמרתי לך להירגע.‬ ‫לא יעזור אם תתנהג כמו מטורף.‬
‫את מצטיינת בחרחור ריב, ‬
‫אבל כשיש צרה רצינית את אפילו לא ממצמצת?‬
‫מוות של אסיר הוא לא בעיה?‬ ‫-זה לא עניינך!‬
‫אתה פחדן וצבוע.‬
‫אז את תוקפת בחזרה עכשיו. כל הכבוד!‬ ‫-מספיק!‬
‫תפסיקו. אתם מלחיצים אותי.‬ ‫-איך את חושבת שאני מרגיש?‬
‫אני מתקשר למשטרה.‬ ‫-למשטרה?‬
‫ברשויות כבר יודעים מה קורה כאן.‬ ‫הם הפעילו את האזעקה.‬
‫זה לא יעזור.‬
‫הם כבר יודעים שאנחנו כאן.‬
‫הלו? אני רוצה לדווח‬ ‫על קטטה בכלא לה רוטונדה.‬
‫כן, הסוהרים נעלו אותנו‬ ‫והם לא מוכנים לשחרר אותנו.‬
‫זוזי הצדה!‬
‫תיזהרי, מותק, או שאת...‬ ‫-בואי. אל תישארי כאן, בבקשה.‬
‫לא, אחכה למנהל הכלא לפני שאני באה.‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫לעזאזל!‬
‫תפתחי!‬
‫תפתחי, לעזאזל!‬ ‫-אני באה!‬
‫תפתחי!‬ ‫-רגע.‬
‫תפתחי!‬
‫רגע. מה קורה?‬ ‫-אסביר לך אחר כך, רוקסי. תפתחי, לעזאזל!‬
‫מה קורה?‬ ‫-תני לעבור.‬
‫אל תשאלי כלום עכשיו. תחכי, לעזאזל!‬
‫אבל...‬
‫הרכב חייב לצאת. מה קורה, לעזאזל?‬ ‫-בוא איתי.‬
‫לשם, לעזאזל.‬
‫ "לשם". אתה מנהל הכלא, בן זונה. תעשה משהו!‬
‫הרכב חייב לצאת.‬
‫חרא!‬
‫תפתח את השער המזוין!‬
‫אי אפשר בגלל האזעקה.‬ ‫זה למקרי חירום. לא חשבתי שזה יקרה.‬
‫אני לא הפעלתי אותה. מישהו דפק אותנו.‬
‫מישהו הלשין כי יש מלא שוטרים בחוץ.‬
‫ועיתונאים, גבר. איפה הגרינגה המזוינת?‬
‫ברכב, מוכנה לצאת. איפה היא יכולה להיות?‬
‫היא לא יכולה להישאר כאן. זה מסוכן מדי.‬
‫תוציא אותה משם! מישהו עלול לראות אותה.‬
‫מה אתה רוצה שאעשה?‬ ‫-תעביר אותה למקום בטוח! תחשוב!‬
‫בוא נראה.‬
‫תתקשר לד"ר קארניו ותגיד לו להגיע. עכשיו!‬
‫תשתוק.‬
‫תענה, בן זונה.‬
‫קארניו, תגיע מיד למשרד שלי.‬
‫בשביל... מהר, לעזאזל!‬
‫לעזאזל.‬
‫זה בשביל אח שלי, כלב!‬
‫נדפקנו. אמרתי לך.‬
‫זאת אשמתך, כי לא נסעת מספיק מהר.‬
‫אם אני נותן פקודה, אתה צריך למלא אותה.‬ ‫אתה לא חושב.‬
‫הם סגרו את השער, גבר.‬
‫כן, סנדק, מה קורה?‬
‫תקשיב לי טוב, גבר, ואל תעשה פשלות.‬
‫תיקח את הגרינגה ותגיד לי מתי אתם בדרך.‬ ‫-לא... תירגע.‬
‫מה אתה מתכוון לעשות?‬ ‫-מה אני עושה?‬
‫את העבודה שלך.‬
‫בוא נביא את הגרינגה. יאללה.‬
‫לא, לאן? לאן? לא, אל מוארטו ואני הולכים.‬
‫אבוא איתך, גבר. זה יעזור.‬
‫לא, תישאר כאן. וגם אתה בגלל שאתה מטומטם.‬
‫למה להישאר? אין מה לעשות כאן.‬ ‫-תראה, חבר.‬
‫לא שמעת מה שהבוס אמר?‬
‫סנטיטו הוא האחראי כאן.‬
‫אז תקשיב לו.‬
‫אם תשתעמם, ‬ ‫אתה תמיד יכול לעשות ביד לקומביאס.‬
‫הבנת?‬ ‫-וגם להפליק לו קצת בישבן.‬
‫יאללה.‬
‫תירגעי... זה אני, תירגעי.‬
‫הכול בסדר. לא לדאוג.‬
‫תירגעי...‬
‫זה אני.‬
‫תירגעי, בלונדי...‬
‫תנשמי.‬
‫אני מבטיח לך שהבלגן יעבור. תירגעי.‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר, בלונדי.‬
‫למה לקח לך כל כך הרבה?‬
‫מה קורה, רומיאו?‬
‫הכול מוכן. תרדו. תביא את בלונדי.‬
‫לא!‬ ‫-תירגעי...‬
‫בואי איתי, בבקשה.‬ ‫-לא.‬
‫זוזי, מהר! זוזי!‬
‫יאללה, בואי!‬
‫טוב.‬ ‫-אני אתרגם, מוארטו.‬
‫תיכנסי פנימה. לתוך זה.‬ ‫-לא...‬
‫תיכנסי. תיכנסי, לעזאזל.‬ ‫-לא!‬
‫מסכנה.‬
‫הנה, גבר. תחליף בגדים.‬ ‫-לא!‬
‫תחליף!‬ ‫-תפסיקו.‬
‫תפסיקו.‬ ‫-תחליף בגדים.‬
‫תפסיקו! פשוט תפסיקו!‬
‫ "פשוט תפסיקו!" אל תזוזי. תחליף בגדים.‬ ‫-לך תזדיין!‬
‫מספיק כבר!‬ ‫-אל תזוזי!‬
‫אל תזוזי או שאני אהרוג אותך!‬
‫אני אהרוג אותך עם השיניים שלי.‬
‫תן לי לשים עליה את הכיסוי.‬
‫תקשור אותה עם הרצועה, גבר.‬
‫היא תהיה רגועה כל היום, מזדיין.‬
‫זה הורס מצחוק.‬
‫ואז הן מסתכלות עליך.‬ ‫ככה הן אוהבות את זה, גבר.‬
‫מה קורה? רבויו? דלת!‬
‫אתה כזה יפה, רבויו.‬
‫התאורה הזאת יפה לך.‬ ‫-יאללה.‬
‫תיכנס.‬
‫אראנאס.‬
‫בוא הנה, מזדיין.‬
‫קבל את זה, חרא.‬
‫אדוני, השתלטנו על הקטטה בחדר האוכל.‬
‫מה לעשות עם ההרוגים?‬
‫נעבור על הפרטים אחר כך, מרסיאל.‬ ‫תודה שטיפלת במצב.‬
‫תכבה את האזעקה המזוינת.‬ ‫היא מטריפה אותנו, גבר.‬
‫נראה לי שזה נגמר.‬ ‫-הנה הם באים.‬
‫בוסינאס הדפוק.‬ ‫-למה אתה מאכיל אותה כל כך טוב?‬
‫לאיפה נראה לכם שאתם הולכים?‬
‫מה קורה, רוקסי?‬ ‫הלכנו לקנות מצרכים. תסתכלי!‬
‫קנינו בובה. איך זה נשמע?‬
‫מה דעתך? הם מחכים לנו. יאללה.‬
‫תפתחי!‬
‫תראה.‬ ‫-מישהו יכול להסביר מה קורה?‬
‫לא קורה כלום. אני אסביר אחר כך.‬
‫אנשים מתקשרים ושואלים...‬ ‫-אל תיתני לאף אחד להיכנס.‬
‫תגידי להם שאענה ברצון מחר, רוקסנה. מספיק.‬
‫תעזרי לי, רוקסנה. בואי.‬
‫תעזרי לי. אני אסביר אחר כך.‬ ‫-יאללה.‬
‫תעזוב אותה, גבר.‬
‫בבקשה.‬
‫בוא כבר.‬
‫נו, יאללה.‬ ‫-את כל כך רזה.‬
‫אל תזוזי.‬ ‫-תעזבו אותי...‬
‫מוארטו, תסגור את הווילון, לעזאזל!‬
‫תסגור אותו!‬
‫תפסיקי לזוז.‬ ‫-לא!‬
‫אל תיגע בי! לא!‬ ‫-לא, אל תזוזי.‬
‫נו כבר.‬
‫מצוין. היא הפסיקה להיאבק.‬ ‫-זה הכול?‬
‫לעזאזל, כן.‬ ‫-סיימת? טוב.‬
‫זה בקושי הספיק.‬ ‫-היא מפסיקה להתנגד.‬
‫טוב.‬
‫היי, דוקטור, יש לך עוד? אני רציני.‬
‫זה קטלני.‬
‫אל תהיה קמצן. לעזאזל, סנדק? מה נעשה?‬
‫אין לי מושג. בואו נלך.‬ ‫-חייבים לחכות.‬
‫צריך לחכות ולשמור על קור רוח, ‬ ‫זה כל מה שאפשר לעשות עכשיו.‬
‫היא נוקשה לגמרי. אתה חושב שהיא מתה?‬
‫רומיאו הדפוק.‬ ‫-בבקשה.‬
‫תשמור על הפה שלך, גבר. בסדר? לך.‬
‫תודה על הכול ותפקח עין, כי...‬
‫בואו נזוז. בואו נסתלק מכאן, יאללה.‬
‫בוא נזוז, מוארטו.‬ ‫-כן, בוס.‬
‫קדימה, גבר.‬ ‫-מהר. תתחפף, גבר. למה אתה כאן?‬
‫זוז, גבר. בואו נלך, מהר.‬ ‫-מה זה היה?‬
‫מה זה היה? המצרכים שלנו.‬
‫כן, לעזאזל.‬
‫ביי, מותק.‬
‫ממש נחמד, נכון? כן, לעזאזל.‬ ‫-כן.‬
‫יאללה, רומיאו. בוא!‬
‫תוכל לאונן עליה אחר כך, טמבל.‬
‫איזו נקבה, גבר.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה עכשיו, חבר?‬
‫זה היה רעיון שלך, חתיכת מזדיין.‬
‫כאן!‬
‫אנחנו כאן, לעזאזל!‬
‫לעזאזל.‬
‫הם השתלטו עליי, לעזאזל.‬
‫אל תתנגד, זבל. זוז!‬
‫הלו?‬ ‫-היי.‬
‫תקשיב לי, היה מרד.‬
‫הם לא הצליחו להוציא את לינדה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫תגיד למוריס.‬
‫בסדר.‬
‫היי...‬
‫פורפיריו...‬
‫פורפיריו!‬
‫פורפיריו, מה קרה?‬
‫פורפיריו!‬
‫לעזאזל.‬
‫איפה פורפיריו?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-פורפיריו!‬
‫הוא איננו. אמרתי שהוא איננו.‬ ‫-איפה פורפיריו?‬
‫פורפיריו!‬ ‫-פבלו... פבלו, בוא הנה.‬
‫פורפיריו!‬ ‫-הוא איננו, לעזאזל!‬
‫הוא איננו.‬ ‫-איפה הוא?‬
‫יצא. אני לא יודעת לאן.‬
‫עכשיו תעשי את עצמך טיפשה.‬
‫פורפיריו!‬
‫איפה הוא?‬ ‫-איננו! תסתלק!‬
‫איפה הוא, לעזאזל?‬
‫הנך מועבר לתא הקולי.‬
‫פורפיריו, דיברת עם מוריס?‬
‫תראה, תגיד לו להישאר בכוננות.‬
‫הם ינסו להעביר את לינדה.‬
‫אני לא יודע מתי, אולי הלילה או מחר.‬
‫תשלח לי הודעה.‬
‫לעזאזל. הלו?‬
‫דוקטור, הוא לא יכול לקבל אותך עכשיו.‬
‫זה דחוף, רוקסנה.‬
‫אני מצטערת, אבל קיבלתי‬ ‫הוראה מפורשת לא להכניס אף אחד.‬
‫אני לא אלך עד...‬ ‫-זהירות, גבר. מהר!‬
‫לפחות תגידי לו.‬ ‫-אני לא יכולה.‬
‫זה מצב חירום.‬ ‫את מפריעה לי לעשות את עבודתי.‬
‫תסגור את הווילון!‬ ‫-תשתוק.‬
‫את השני, טמבל, את השני!‬ ‫-תשתוק.‬
‫לעזאזל.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫תודה.‬
‫זאת אני. הדוקטור הלכה.‬
‫כל הכבוד, רוקסנה.‬
‫תלכי גם את הביתה לנוח.‬
‫עשית עבודה נהדרת.‬
‫את כבר יכולה ללכת.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫בהחלט.‬
‫מחר יהיה יום קשה, רוקס.‬
‫תלכי. תלכי עכשיו.‬
‫טוב.‬
‫תעזור לי, גבר.‬
‫תשתוק, זבל.‬
‫עכשיו נשמתך נחה בשלום.‬
‫לה אוניון לא תשכח אותך.‬
‫אתה, שנאסרת בשלשלאות, ‬
‫צא לחופשי כי התהילה ממתינה לך.‬
‫משפחתך שולחת אותך לדרכך.‬
‫אנחנו שומרים עליך מתוך שלוות נפש.‬
‫דם רותח בלב פורע החוק.‬
‫נאמנות היתה חרוטה על פניך.‬
‫לך.‬ ‫-לך לשלום.‬
‫נוח בשלום, אח.‬
‫לך לשלום.‬
‫לך לשלום, אח.‬
‫נוח בשלום.‬ ‫-למען לה אוניון.‬
‫לעזאזל, ברצינות.‬
‫יש עדיין אנשים בחוץ.‬ ‫אין להם משהו אחר לעשות?‬
‫אל תיכנס ללחץ.‬
‫כשאתה מאחורי הסורגים, ‬ ‫אתה לומד שלזמן אין משמעות.‬
‫ועכשיו אתה מאחורי הסורגים.‬ ‫ולכן לזמן אין משמעות.‬
‫חוץ מזה, אני צריך לדבר איתך.‬
‫כן?‬
‫על מה?‬
‫רבתי עם סוזנה.‬ ‫בנוסף לכול, אני לא יכול ללכת הביתה.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫ממש חבל.‬ ‫-לא חשוב.‬
‫כולם צריכים קצת מרחב, נכון?‬
‫אתה לא חושב שאחד היתרונות להיות כלוא כאן‬
‫הוא שאפילו אשתך מתגעגעת אליך?‬
‫לכן, כשהיא מבקרת היא נמשכת אליך.‬
‫תראה.‬
‫אם סוזנה אוהבת אותך, היא תירגע.‬
‫ואם לא, ‬
‫תאכל חתיכה.‬
‫לא. היא צעירה מדי.‬
‫ובכן, אם אתה לא אוהב לבנות, ‬
‫אני יכול להשיג לך כל אישה שתרצה.‬
‫אנחנו משחקים או מזיינים בשכל?‬
‫בוא נשחק. הנה, גבר.‬
‫בוא נראה מה יקרה.‬
‫אבריסטו. כן.‬
‫כן, נראה שזה היה רציני, ‬ ‫אבל אני בסדר. תודה.‬
‫לא, בדיוק יצאתי ממשרד מנהל הכלא, ‬
‫והוא סירב לראות אותי.‬
‫הקרובים, העיתונות‬ ‫או אף אחד אחר לא הורשה להיכנס.‬
‫זה הרבה. אמרתי לך, מה שהכי מדאיג אותי‬
‫זה שכמה אסירים נעלמו.‬
‫כן?‬
‫כן, זה יהיה מצוין. תגיד לי מה אתה צריך.‬
‫טוב.‬
‫זה... בסדר.‬
‫אשיג לך את זה. אל תדאג.‬
‫זה הכול או שיש עוד?‬
‫אלו כולם, אדוני.‬
‫ההרוגים האלה זה צרות.‬
‫לא הבחור הזה. בו נוכל לטפל כרגיל.‬
‫נאצים מזוינים.‬
‫זה יכול להכניס אותנו לחרא עמוק.‬
‫ופוקה, אדוני?‬ ‫-מה בקשר לפוקה?‬
‫מה נעשה איתו? נשאיר אותו במקרר?‬
‫חתיכת החרא השמן הזה...‬
‫הוא כנראה עשה תאונה, לא...‬ ‫מרסיאל, תן לי לחשוב!‬
‫עם כל הכבוד, אדוני, ראיתי את הגופה.‬
‫זאת בפירוש לא היתה תאונה.‬
‫כל דבר בזמנו.‬
‫קודם כל, לך לכניסה.‬
‫תרגיע את כל האנשים שם שמקימים מהומה.‬ ‫אתה יודע, ‬
‫תן להם מה שהם רוצים.‬
‫אתה מבין אותי, נכון?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-אני לא אומר לך לשקר.‬
‫אבל אל תמסור שום פרטים.‬ ‫תגיד להם שהיה מרד אסירים, ‬
‫אבל שהצלחנו להשתלט עליו‬ ‫ושלא היה שום התעללות.‬
‫אבל שהכניסה אסורה לכולם‬ ‫עד שהמצב יחזור לשגרה.‬
‫תגיד להם לחזור מחר. שינסו שוב מחר.‬
‫ואם הם ישאלו אם יש הרוגים?‬
‫אז...‬
‫תקשיב לי טוב.‬
‫תפתח את הפה רק אם מה שאתה עומד לומר...‬
‫הוא יפה יותר משתיקה.‬
‫פתגם ערבי. תשנן אותו.‬
‫חזירים.‬
‫מה המצב, רבויו?‬
‫אני מוצא חן בעיניך, נכון?‬
‫רוצה ללכת איתי מכות? בוא.‬
‫שמעת? החלפת משמרת. תפתח את השער, מזדיין.‬
‫תפתח אותו.‬
‫יאללה.‬
‫קדימה, אנחנו בחוץ.‬
‫אנחנו בחוץ.‬
‫זוז.‬
‫אנחנו יוצאים לטיול.‬
‫יוצאים לדרך!‬
‫צ'או, זונות!‬
‫תן גז, מוסקו.‬
‫כן, לעזאזל. מי חשב שזה ייגמר אחרת?‬
‫יוצאים לטיול, חבר'ה, טיול.‬
‫רוצה קצת?‬
‫לא? רוצה קצת?‬
‫ברור שלא. רוצה?‬
‫רוצה קצת?‬
‫בחייך, דנטל. תנסה קצת.‬ ‫החיים יפים. אף אחד לא רוצה.‬
‫עדיף. יישאר לי יותר.‬
‫זאת בטח אשמתי.‬
‫אני מקבל אותה בהכנעה‬
‫מולך ומול העולם, דוקטור. את שותה עם סוכר?‬
‫לא חשוב.‬ ‫-אז בלי סוכר.‬
‫בגלל הכדור המזוין הזה הכול התחיל.‬
‫הכדורגל? אתה לא רציני.‬
‫פרידה, בבקשה... הייתי תמים.‬
‫חשבתי שאם אתיר לאסירים לצפות בתחרות ספורט‬
‫אוכל לקדם ערכים‬ ‫של התרועעות בריאה וערכים נעלים.‬
‫נפש בריאה בגוף בריא, וכל זה, אבל טעיתי.‬
‫העולם השתגע לגמרי, פרידה.‬
‫את יודעת מה המצב שם, ‬
‫ולצערי, רעיון הכדורגל היה קטלני.‬
‫מנהל הכלא, ‬
‫כבר היו סימנים לכך‬ ‫שקיימים חיכוכים על רקע גזעי.‬
‫תראי. אז תגידי לי את, פרידה, תראי.‬
‫תעזרי לי להבין, בבקשה.‬
‫מה לעשות?‬
‫להעביר את האסירים האמריקאים למקום אחר?‬ ‫צריך לבנות ביניהם חומה?‬
‫אני מניח שזה ייחשב כהפרת זכויות אדם.‬
‫אבל את המומחית.‬
‫לאור מקרי המוות של אתמול והמצב, ‬
‫נאלצתי לפתוח בחקירה.‬
‫תסלחי לי?‬ ‫-כן.‬
‫מישהו מהוועדה הלאומית יגיע לכאן.‬
‫בהחלט ייתכן שזה יהיה אבריסטו גלינדו.‬
‫אבריסטו? פרידה, לא. זה לא נחוץ.‬
‫הנהלת הכלא הנוכחית תמיד הקפידה על שקיפות.‬
‫למעשה, היום, אפנה לציבור.‬
‫אם כך, נצפה שתשתף פעולה עם החקירה הזאת.‬
‫מה? תמיד שיתפנו פעולה, פרידה.‬
‫תמיד.‬
‫בואי. אביא את הקפה שלך.‬
‫בואי.‬
‫בסדר. מה מטריד אותך, פרידה?‬
‫לעזאזל. מה עשית, מזדיין? מה עשית?‬
‫מה עשית, מזדיין?‬ ‫-לעזאזל.‬
‫בן זונה, תעשה שורה. הנה. יפסיק לכאוב לך.‬
‫מה לא בסדר איתך?‬ ‫-מה קורה, מזדיין?‬
‫אנחנו עובדים, מזדיין.‬ ‫-ומי מנהל כאן את העניינים, נקבה?‬
‫כן, נקבה? אתה שווה לתחת.‬ ‫בדיוק כמו אחיך הדפוק, זבל.‬
‫מה הקשר שלו לכל זה?‬ ‫-מה?‬
‫אתיקה, מזדיין. מי האחראי?‬
‫סנטיטו. אני אוסר עליכם להתעסק איתי!‬
‫על כולכם! על הזין שלי.‬
‫סנטיטו אחראי. רוצה קצת?‬ ‫-לא.‬
‫יש לי עוד. אתה בטוח?‬
‫לא.‬ ‫-בטוח?‬
‫לא.‬
‫כשהעבודה תיגמר ותקבל את הכסף שלך, ‬
‫אתה תהיה כזה מסטול‬ ‫ואני אוציא לך את המקל מהתחת, מזדיין.‬
‫ולמה הגרינגה?‬
‫לא היה קל יותר ללכת על מקסיקני עשיר?‬
‫גבירותיי ורבותיי, מה קורה, לעזאזל?‬
‫אני יודע שאתה קשוח אבל אל תהיה כזה חטטן.‬
‫בסדר? בכל אופן.‬
‫בוסינאס, תגביר את הווליום.‬
‫אני כאן. לו קוראים קומביאס.‬
‫חרא. מי זה?‬
‫קומביאס! תגביר את הווליום, בחייך.‬
‫תפסיק לעשות בלגן, סנטיטו.‬ ‫אתה כבר מסטול מהתחת, גבר.‬
‫חבר, אתה מסומם על כל הראש.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫זהו זה. מה קורה?‬
‫אתה מקנא? זה העניין?‬ ‫-אנחנו עובדים.‬
‫הוא מקנא.‬
‫הוא מקנא. הסנדק שלי‬ ‫נתן לי להיות האחראי כאן, הומואים.‬
‫אתה יודע למה? כי החרא הזה מסובך.‬
‫קודם תעשה את העבודה‬ ‫ואחר כך תיקח את החרא הזה, גבר.‬
‫מספיק, זבל.‬ ‫-סנדק.‬
‫מה המצב? מה שלומכם?‬
‫איפה אנחנו, מוסקו?‬
‫אנחנו בק"מ ה-156.‬ ‫-הקילומטר ה-156, סנדק.‬
‫אנחנו שם.‬
‫כן, אני יכול לראות, חארות.‬
‫מעולה. ואיפה היחידה השנייה?‬
‫אין לי מושג, לעזאזל.‬
‫אתקשר אליהם.‬
‫מה קורה, בוצ'ה? איפה אתם?‬ ‫-התעכבנו, בוס.‬
‫היה מחסום דרכים. נאלצנו לעקוף אותו.‬
‫ולמה לא דיווחת לי, לעזאזל?‬
‫אתה חייב לדווח על כל דבר, מזדיין.‬
‫סליחה, בוס, אנחנו בדרך עכשיו.‬ ‫-בסדר. תזדרזו.‬
‫כן, בוצ'ה המזדיין, כן.‬
‫אמרתי לו לנסוע בכביש המהיר.‬
‫לעזאזל.‬
‫אמרתי לו. בוצ'ה הוא...‬
‫הוא... אני מקווה שהשוטרים לא יתפסו אותנו.‬
‫באיזה כביש הוא נוסע?‬ ‫-אתה מסטול, ‬
‫בן זונה מזדיין?‬
‫בן זונה. אתה בן זונה.‬ ‫שלחת לסנדק שלי הודעה, נכון?‬
‫אל תהיה טיפש, גבר.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫סנדק.‬ ‫-אם עוד פעם תנתק לי בפרצוף, ‬
‫אני אתלה אותך מהביצים, מזדיין.‬
‫הכול בסדר, סנדק. הכול בסדר. הכול...‬
‫גם אני אוהב אותך, סנדק.‬
‫סנדק מזוין.‬
‫הוא נעשה כזה רגשני.‬
‫כן, לעזאזל.‬
‫השורה הזאת בשביל לעשות שלום, בן זונה. הנה.‬
‫תפסיק עם החרא הזה, מזדיין.‬
‫בא לי להסניף עכשיו, מזדיין.‬
‫מספיק, גבר. זה מספיק.‬
‫אחר צהריים טובים, מנהל הכלא פניצ'ה.‬
‫מה שלומך?‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫כרגיל, עושים כמיטב יכולתנו כדי לתחזק‬ ‫מערכת למופת לשם הסתגלות מחדש בחברה.‬
‫אתמול היה יום סוער בלה רוטונדה.‬
‫זה נכון?‬ ‫-כן, יש גם‬
‫ימים מסובכים. יש ימים שבהם...‬ ‫לא, אתם יודעים מה?‬
‫עצור.‬
‫עצור. תפסיק לצלם.‬
‫עצור, בבקשה. תראו.‬
‫לא... אל תעברי ישר למרד האסירים.‬
‫אני מאוד מעריך את עבודתך, מריאנה.‬
‫אני מבין ומעריץ את העובדה‬
‫שנשארו לנו עיתונאים ספורים‬ ‫שמסורים כמוך לחשיפת האמת.‬
‫אבל הסכמנו, מריאנה, הסכמנו‬
‫שהריאיון יכלול גם נושאים אחרים, ‬ ‫לא רק האירועים אתמול.‬
‫ההקשר חשוב, בבקשה.‬
‫בהחלט. אם זה מה שאתה מעדיף.‬ ‫-כמובן.‬
‫אנחנו צריכים לפטפט, לנהל שיחה, כן?‬
‫אף אחד לא אוהב להידחק לפינה.‬
‫כמובן.‬
‫את מסכימה?‬ ‫-ובכן.‬
‫בוא נתחיל עם ברכות השלום.‬
‫ונמשיך עם הקדמה קצרה. משהו כזה?‬
‫כן, זה מוצא חן בעיניי. את המומחית.‬
‫כמובן.‬
‫יאללה.‬
‫לעזאזל. יש לך קוצים בישבן.‬
‫מוסקו המזדיין.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫איך היתה הנסיעה?‬
‫ומי את?‬
‫אני סברינה.‬ ‫אני בתו של איש התחזוקה, מר אנריקה.‬
‫אבא שלי הלך לקנות כמה דברים‬ ‫לקראת הביקור שלכם.‬
‫אם תרצו ליהנות אחר הצהריים, ‬
‫הוא יוכל לקנות בשר ולעשות ברביקיו.‬
‫אין צורך, נעזוב במהירות.‬
‫זה הביקור הראשון שלכם כאן?‬
‫תיכנס לבית ותמצא חדר בשביל הבחורה. לך.‬
‫יאללה.‬
‫מה הסיפור שלך?‬
‫את לא נראית כמו בת של איש תחזוקה.‬
‫אלווה את העמית שלך.‬
‫הבית נעול.‬
‫היי. מה הסיפור של הבחור הזה?‬
‫תירגע, חבר. הוא רק עובד.‬
‫תיכנס.‬
‫את ואבא שלך גרים כאן לבד?‬
‫לא, אני גרה בעיירה. במרחק שני ק"מ מכאן.‬
‫אתה מכיר אותה?‬ ‫-לא.‬
‫היא יפה מאוד, היא...‬
‫שלווה.‬
‫אבא שלך סיפר לך עלינו?‬
‫הוא אמר שאתם באים מהכלא.‬ ‫-כן.‬
‫והוא השאיר אותך לבד כדי לקבל אותנו.‬
‫ככה אנחנו עובדים.‬
‫ומי אתם?‬
‫אבא שלי ואני. ככה הבית הזה עובד.‬
‫החבר שלך בסדר?‬
‫כן, למה?‬
‫אני לא יודעת. הוא נראה קצת... עצבני.‬
‫לא. הוא פשוט כזה. הוא בחור עצבני.‬
‫תרגיש בבית.‬
‫יש לנו, ואני חייב להדגיש זאת, ‬ ‫מחויבות כלפי האסירים, ‬
‫שהיא תהליך של חיים שלמים. לא אשקר לך.‬
‫לפעמים התנאים אינם נכונים.‬ ‫זה לא שאין לנו רצון, ‬
‫אלא שחסרים לנו המשאבים.‬
‫על אף החסרונות האלה, הטרגדיה שאירעה אתמול‬
‫היתה מקרה נדיר.‬
‫האם היו הרוגים?‬ ‫-כן, למרבה הצער.‬
‫תוכל לומר לנו כמה?‬ ‫-שני הרוגים וכעשרה פצועים.‬
‫מה המצב, זבל? מה? הבהלתי אותך?‬
‫אז?‬ ‫-זה בוצע.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תוציא אותה.‬
‫יאללה. החוצה. תוציא אותה.‬
‫החוצה...‬
‫אני אקח אותה.‬
‫מה קורה, סנדק?‬
‫לא יודע. אני לא בוטח בהם‬ ‫ויש לי הרגשה רעה. לא יודע.‬
‫אף אחד לא אמר לנו‬ ‫שנפגוש את הבת של איש התחזוקה.‬
‫ויש כאן איזה בחור שעושה עבודות. זה מוזר.‬
‫לא... בוא ניקח את הבחורה, ‬
‫ניקח אותה למקום ששייך לנו‬ ‫ונשים סוף לעניין הזה.‬
‫תראה, מזדיין. אל תעשה הר מעכבר.‬
‫תצלם תמונה כדי שאוכל לשלוח לפניצ'ה.‬
‫בסדר. תמונה. כן.‬
‫ולמה אפשרת לתקשורת להיכנס לכלא רק היום?‬
‫בסדר, אני סבור‬
‫שעליי להבהיר את הסיבות לכך.‬
‫מצד אחד, יש את הזכות‬
‫למידע ולשקיפות שעלינו לכבד.‬
‫אבל מצד שני, עליי לערוב לכם‬
‫ולעובדים שלי‬
‫שתוכלו לעבוד בבטחה‬
‫בכל מצב, נכון?‬
‫כמובן.‬ ‫-כן.‬
‫ותראי, זה העניין.‬
‫מריאנה, אני שמח שנגעת בנושא כי...‬
‫אני סבור שכחברה עשינו צעד קדימה.‬
‫חשוב מאוד להבין‬
‫שחינוך הוא מפתח לקידום סובלנות ומגוון.‬
‫לו הייתי מספר לך‬
‫מה מספר הצעירים, ‬
‫בחורים צעירים, ‬ ‫שנמצאים כאן ושאיש אינו מבקר אותם.‬
‫זה לא משנה.‬
‫למשל, יש מקרה של טרנסקסואל צעיר...‬
‫רק רגע. אתם יודעים מה?‬ ‫עליי לקצר את הריאיון.‬
‫עליי לקצר אותו.‬
‫תסלחו לי.‬ ‫-למה? מה קרה?‬
‫זה פשוט...‬ ‫רוקסנה, תלווי אותם החוצה, בבקשה.‬
‫בסדר.‬ ‫-תלווי אותם החוצה.‬
‫כולם, תודה לכם על זמנכם.‬ ‫-רוקסנה, תשגיחי היטב.‬
‫בכל אופן, הזמן תם.‬
‫איך זה עבר? סיימתם...?‬
‫מה קרה? הציור שלך זכה...?‬ ‫-בוא הנה.‬
‫הציור שלך זכה בתערוכה?‬
‫זה נהדר.‬ ‫-מישהו הלשין עלינו.‬
‫הם מסתכלים, מזדיין.‬ ‫-מישהו ארב לבוצ'ה.‬
‫מה לגבי החווה, בן זונה?‬ ‫-תפסיק כבר להעמיד פנים.‬
‫אתה מכיר את הכלבה הזאת?‬
‫זאת החווה שלי. זאת החווה שלי, זבל.‬
‫היא הבת של איש התחזוקה. אני מדבר אליך.‬
‫תפסיק להעמיד...‬ ‫-תשתוק.‬
‫לאיש התחזוקה יש בת בגילה‬ ‫אבל לא ראיתי אותה כבר שנים.‬
‫אלוהים, לעזאזל.‬
‫יש כאן מדרגה.‬
‫הנה...‬
‫תורידי את הברדס.‬
‫את בסדר? בואי הנה.‬ ‫-איפה אנחנו?‬
‫בואי הנה. אוריד לך את האזיקים.‬
‫שבי.‬ ‫-איפה אנחנו?‬
‫אנחנו עדיין במקסיקו.‬
‫מה?‬ ‫-אבא שלך יודע איפה אנחנו.‬
‫בסדר? הוא בדרך.‬
‫הם יהרגו אותי.‬ ‫-הם לא יהרגו אותך.‬
‫בוסינאס התנהג מוזר. הם יהרגו אותי.‬
‫תסתכלי עליי. הם לא יהרגו אותך.‬
‫בסדר? אני כאן.‬
‫אנחנו נצא מזה, בסדר?‬
‫קצת סבלנות. עוד מעט זה נגמר.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר?‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬